by Lowri Cledwyn Szer. Nov. 28, 2012 6:00 am
Az eső pont zuhogni kezdett rá. Viszont nem bírtam nyugton maradni. Egyszerűen nem tudtam aludni, ezért indultam el.
Ezt én mind értem, de a kardokat minek hoztad? - hangzott a fejemben a kérdés.
Nem tudom - feleltem. - Nem érzem magam biztonságban.
Te mikor érzed magad biztonságban... Mellesleg a kardoktól még nem leszel nagyobb biztonságban.
Tudom.
Csak nem attól félsz, hogy találkozol megint attól a pasassal, aki úgy néz ki mint Sergius?
Talán így volt, mellesleg vele szemben nem értettem mit érnék a szabjámmal.
Szinte befutottam az eső elől a helyre. Ketten voltak bent. Egy sápadt nő aki akár vámpír is lehetett, és egy férfi akinek még nála is fehérebbre volt festve az arca. Valamit motyogott, hogy igazán nagy lelkű tőle, de az ő fajtájára inkább nem pazarolná, mással meg nem szolgálhat. Lányok meg majd lesznek, főleg ha munkát keres. De aztán elvonult. Látszott rajta hogy nincs valami jó kedve. Bár az is lehet hogy nem volt jól, ennyi vakolat alatt a fene sem látta.
A pulthoz léptem.
- Valami erőset! - mondtam határozottan. Vagyis Claudius, az én számon keresztül. Az arcom pedig eltorzult a félelemtől. Neeee! Mért kell?
Mert! És rád fér!
Felhajtottam, de a kezeim és a lábaim közbe remegtek, hogy csoda ki nem öntöttem azt a vackot. Utána természetesen köhögni kezdtem.